În cetăţile greceşti, templele şi altarele închinate zeilor, înălţate în centrul oraşului sau pe acropole, sunt construcţiile cele mai bogate şi mai frumoase. Ele adăpostesc listele cetăţenilor, tezaurul cetăţii şi statuile zeilor. Fiecare cetate are unul sau mai mulţi zei care o ocrotesc şi acordă cinstire celorlalţi zei pentru a nu-i supăra.

Orice adunare a poporului sau a sfatului începe cu un sacrificiu închinat zeilor, iar familiile aduc zilnic închinări zeităţilor protectoare.

Grecii sunt politeişti, adică se închină mai multor zei. Ei îşi închipuie zeii asemeni unor făpturi cu înfăţişare şi obiceiuri asemănătoare cu cele ale oamenilor. Dar zeii nu mor niciodată, rămânând mereu tineri, frumoşi şi puternici, locuind pe culmile muntelui Olimp.

Zeii sunt cinstiţi şi prin sărbători la care participă întreaga cetate. La Olimpia, unde se află templul închinat lui Zeus, o dată la patru ani se adună locuitori din întreaga Eladă pentru a asista la întreceri sportive (jocuri panelenice sau olimpiade).

În cinstea învingătorilor la aceste concursuri, cei mai vestiţi poeţi compun cântece de slavă, numite ode.

(Adaptat după Manualul de Istorie, clasa a V-a, Zoe Petre, Laura Căpiţă, Monica Dvorski, Carol Căpiţă, Ioan Grosu)